Леле, леле Цвети, направо съм в шок от сравнението на Хилдебранд с “Дързост и красота”, защото за мен е същотооо и даже го написах в ревюто си. На една вълна смеее 😂😂😂 А за “Мери Джейн”якоо ме зариби! Азграм не и бях обърнала внимание. Ще прочета задължително. И ми е много важно, че не е като Дейзи Джоунс, защото това сравнение яко ме отблъскваше. Това е единствената книга на TJR, koято не съм чела и то умишлено точно заради музиката 😂
@@mary_yankulova 😅😅😅 в Дейзи Джоунс музиката ме кефи как е на главно място, иначе не си падам по такива истории. Пробвай Мери Джейн, мисля че има шанс да ти допадне. А за Хилдебранд ти четох ревюто и бях УАУ! В един и същи момент едно и също сравнение😁💚👯♀️
Не съм чела тази, но като споменаваш "размяна на писма" един вид - чела ли си "Благодаря, че слушахте"? Там също разменят писма главните герои и не е ясно единият участник в кореспонденцията кой е 🤭
@@plamenaivanova2655 не съм, много й се чудя все още, че ту хубави отзиви чувам, ту не толкова. Ама може и да я пробвам, кефи ме идеята с писмата и анонимността😁😊
Докато те слушах как описваше хипи семейството от „ Мари Джейн“,незнайно ,защо се сещах за родителите на главната ни героиня от книгата „ Пътни“.Границата между това да си либерален ,отворен и разбран родител и такъв,който е извън всякакъв контрол,може да бъде много тънка.Във „Пътни “,това ,че са бохеми и са много отворени се използваше като оправдание(самозалъгваха се) от факта,че личният им живот и отношения са пълна каша.„ Мари Джейн“ е книга е съзряването.Плашещо е,до колко късно при тях са изглеждали по такъв начин нещата и за жалост колкото и да се е променило в добра посока,тези проблеми са си все още на лице.Като съм казвала,че американците са всъщност пуритани,са ми се изсмивали в лицето,тъй като на пръв поглед ,изглеждат доста осведомени,ама...При тях го има и това лицемерие и т.н,ама както казах,всъщност са доста по-консервативни,отколкото хората смятат и за това може би си има своето историческо обяснение.На мен ми допадат да има повече от една гледна точка,ама от това което каза,излиза,че във книгата има близо десет различни гледани точки,което според мен е прекалено,но явно както и ти отбеляза,това си типично за авторката.От всичките й книги,тази бих искала да прочета.П.С Понякога се правят меко казано тъпи сравнения.Предполагам,защо се прави,но това не е редно,защото подвеждаш читателя.То никой не гледа тези неща де,но все пак.
@@anniep.8771 о, многото гледни точки при Хилдебранд всъщност работят. За историите, които пише и начина, по който ги пише, всъщност идеално пасва това и е забавно и интересно за четене. 💛 Иначе и аз съм съгласна, че границата между свобода и свободия може да бъде много тънка. В "Мери Джейн" може би нарочно беше прекрачена една граница, за да се стигне до крайност, защото и от другата страна имахме крайност (мега строги и мега консервативни родители). Ии така се правят някакви съпоставки, Мери Джейн търси и осъзнава баланса и т.н. В началото бях леко шок😅, но после спря да ми прави впечатление и подсъзнателно усещах защо така е написана историята и просто се наслаждавах. Иначе за народопсихологията на американците...Те там май са бая на крайностите като обща картина. Не смея да се изказвам, защото нито съм ходила там, нито познавам американци, но като страничен наблюдател чрез новини и социални мрежи, такива ми изглеждат (винаги има изключения, разбира се).
Привет, Цвети! Преди време бях коментирала, че Мери Джейн, закупена от Била за 5 лв.много ми допадна и изненада. Очаквах и твоите отзиви и се радвам много,че и на теб ти е харесала. Наистина не е нещо Уау, но е има много смислени послания и като цяло много сладка книга. „Сърцето не изгаря при пожар” също не е лоша. Изобщо не е типичния сладникав любовен роман. Други теми са засегнати, но не мисля, че има какво да те плаши. Ще чакам и нейното ревю от теб😊. Поздрави!
За място за щастие не знам кое точно може да разплаче 🤔🤔🤔Това, че хора на по 30 г се друсат и натискат като тийн ли ??? Защото само това съм чувалла за таи книга, че няма стойност в нея 😐
@@albenaangelova8733 значи си чувала за 1% от тази книга, ако тази информация изобщо може да се сметне за адекватна👀 В книгата се засягат страшно много теми за приятелство, порастване, отчуждаване, загуба на близък, скръб, депресия, people pleasing, осъзнаване кой си, какво искаш, трябва ли да угаждаш винаги на другите, осъзнаване какво искаш, имаш ли смелост да го преследваш това, което искаш, откриване на твоите хора, на твоето семейство, любов, топлина. А ако някой е казал, че става дума само за марихуана и секс...Не знам коя книга е чел и как я е чел. А тук е нормално да има и секс сцени, любовен роман е малко или много, но бих казала че няма нищо вулгарно и прекалено описателно. Иначе и хората на по 30 принципно също могат да се натискат като тийн ако пожелаят, не виждам проблема. Емили Хенри според мен е страхотна писателка, умее да пише диалози, умее да хваща тънките детайли на това да си човек ии да го поднесе в любовен роман.
Страхотна идея, Цвети, ще следя с интерес ❤ Чела съм Фирмин преди години и не ми тръгна първоначално, но после много ми хареса, даже ми стана много любима.
Супер идея! Даже Йордан Костурков ми беше рецензент на дипломната работа. Бях избрала него, защото е превеждал почти всичко за Шерлок Холмс, пък на мен ми е страшно на сърце. И да, анализът на превода е възможно най-скучното нещо, което може да ти дойде наум да правиш, никакъв смисъл не виждам да се анализира превод, освен, ако не го оценяваш за награда. 😀
Няма значение,как ще се приеме новата ти поредица.Хубаво е ,когато почувстваш,че искаш да направиш нещо,да го направиш,а не да се възпираш,защото е нишово и т.н. Това би било пагубно.Разбирам,защо някои ютубъри,гледат много -много да не рискуват,но както казах,ако се гледа да се угажда постоянно на зрителя,правиш нещо по-задължение или въобще не харесваш това което правиш, пренебрегваш своите желания и пориви,това в даден момент ще се отрази негативно не само на крайната продукция,която се представя,но и самият човек няма да се чувства удовлетворен от това което прави и ще си докара до ужасно състояние.Пожелавам ти успех с новата поредица!Ще я следя с огромен интерес.
@@anniep.8771 благодаря ти☀️ И аз съм на това мнение, винаги се стремя да правя видеата, които аз искам и харесвам и ме вдъхновяват, защото ако е иначе - депресията и отказването ще почукат на вратата. Тъй чее съм смело напред😁🤗
АААААА!!!! Много ти благодаря за това, че се включи в тага! ❤ Чак сега имах време за седна и да гледам, но като твой фен, съм много развълнувана за това, че се включи. Естествено, винаги обичам да се запознавам с нови Суифтита и любители на книги ❤
@@georgejeliazkov9647 преди време исках да я чета, но в библиотеката все някой беше взел 1 том😅 Може би в някакъв момент ще купя новите издания и някой ден ще стигна до нея.
Много приятно видео, аз не съм фен на Тейлър, но ми беше интересно да чуя за книгите. Тази за Адолф я препоръчвам силно, на мен повече ли хареса от тази за Пилат. Добре построен алтернативен разказ е, мен ме увлече и помня, че я изядох за два дни. 😅 Хвърлила съм око на Песен за Ахил и ще видим кога ще му дойде времето 😊
@@viktoriavelinova7783 ти си ми казвала за Адолф, помня ти мнението, ама все не стигам до нея😫 Хем съм убедена, че много ще ми хареса. А тази за Ахил дано я имаш, защото май няма тираж. Но пък имаме библиотеки😄
3. Speak now - Книга, която повече хора трябва да прочетат / мислиш, че е недооценена-„Цялата небесна синева “, „ Островът на изгубените дървета“,„Завръщане “, „Момичето ,което изпи луната “,„Докато лимоновите дръвчета растат “,„Татко “, „Дарът “ „ Дъщерята на пазителя на огъня“,„Парфюмът на изнанието “ и може би до някаква степен и „ Един тъмен прозорец“ и последвалата и част 11. The tortured poets department - Най-тъжната книга, която си чел/ а или последната книга, на която си плакал/а-последната книга на която съм плакала е именно тази която почти съм в прочела и това е :„Цялата небесна синева .Плакала съм на повечето от посочените по-горе книги(и не само) 10. Midnights - Последната книга, която си чел/а до късно диологията на The Shepherd King 8. folklore - Книга вдъхновена от митологията или от приказка-The Winternight Trilogy
Хората са склонни да бъдат такъв голям ходещ парадокс,че...От една страна не приемат на сериозно по как да кажа женствените,красиви ,и елегантни ,забавни,момичешки неща.Гледат с насмешка на тях и за този тип хора,то няма никаква стойност.Едновременно с това пък,надават вой,ако дадена дама не се държи като някаква феичка,не е сладка,не е женствена , миличка,добричка и като цяло не им се вписва в дадената им представа за това как според тях една жена трябва се държи,изглежда,говори и всякакви такива глупости.Това важи и за мъжете естествено.Това не мога да ги го обясня.За песни ,които се сещам са:out of the woods,shake it up,blank space,love story.
И аз съм на мнение, че няма нужда от повече продължения на Прислужницата, защото мен тази книга ме разочарова. И на втората дадох шанс и пак същото, третата не мисля да си я причинявам 😂. Дано скоро преведат някой от самостоятелните и романи, The perfect son и The coworker звучат много интересно 😊
На Дженифър Макмеън съм чела само „Зимните хора“. Много ми хареса, беше изключително завладяваща, даже ѝ дадох 5 звезди, но и аз като теб не си падам по хоръри. Даже няколко нощи подред ме беше страх да гледам гардероба (заради неща, които се случват в романа).😅 Чух, че този елемент е засегнат по-слабо в „Удавниците“, затова почнах да чета и нея. Мазохизъм at its finest. 🥲 После обаче излязоха по-интересни книги и забравих за нея, та още не съм я приключила. И сега твоето видео ме подсеща, че имам недовършена работа. 😆 „Заключи всички врати“ също става. „Божествени съперници“ - не. 😁 Доникъде не съм с нея, но май няма да стигна до края.
@@sonriendooo за секунда ослепях, докато четях мнението ти за Божествени съперници😆😆😆 Удавниците много ми хареса, зачудих се дали да прочета и друго на авторката, но нееее, не мога, бъзла съм😅
Цвети, абсолютно права си за Нарине Абгарян. Много малко се говори за нея в социалните мрежи. Иначе е топ продаван автор. Аз лично опитах 3 пъти с “Хората, които винаги са с мен” и не успях да прескоча 30 страница. Мотивирай ме моля. Ябълките добра, първа среща ли са с авторката?
@@mary_yankulova ябълките ми беше първата среща, беше ме страх, а се оказа много готино всъщност. Веднага ме повлече историята. Хората, които са винаги с мен също е хубава, но не колкото ябълките, поне според мен.
@@pizzveta и аз прочетох книга на Нарине по твоя препоръка. Много ми хареса тази за ябълките, много дълбоко и емоционално ме докосна. Четох я бавно, тя е кратичка, но я четох с наслада, има нещо в начина, по който разказва. ❤
@@SoundSound-zy3yx не съм част от Съвместното четене, това си ми е самостоятелното видео за седмицата. А другите сигурно скоро ще си качат съвместните видеа, така че проверявай ☀️
Не знам дали си гледала сериала Макстън Хол и там има връзка учител и ученичка. Супер странна връзка, че даже свърши първи сезон с бременността на ученичката. От чели книгите пък разбрах, че близнаци щяла да ражда. Странна работа.
В момнта я чета, има го това уютно усещане и готино заплитане на отношенията между главните герои, обаче не ме кара да искам да чета още и още. Определено ми харесва, но се чете бавно, не мога да седна и на един дъх да я прочета. Едно време така четох и поредицата "Здрач". Много ми харесаха книгите, но ги четях бавно. Явно аз не мога да чета прехвалени книги и веднага на мига да ги оценя подобаващо. Имам чувството, че няма да ми хареса, поради причината, че е твърде прехвалена и нашумяла. Ще си я избутам до края. 😂 Иначе според мен може спокойно да мине и без фентъзи елемента. Аз не съм фен на фентъзи и избягвам такива книги, тук не е натрапчиво и не ме дразни тази част, но спокойно може и без нея да мине книгата.
@@maria.todorova1991 колко сме различни като читатели😁Здрач поредицата за отрицателно време я прочетох също😁 Обаче ако не ти е кеф и да трябва да добутваш...явно не е твоята книга :/
@@pizzveta точно това е, и "Здрач" ми хареса, но я прочетох много бавно. Имаше една поредица за Асеневци, която ми е много любима, но я четох доста дълго време. Явно не ми пречи да си чета бавно. 😀
В някакъв момент и аз ще стигна до нея. В момента изчаквам всички страсти да се уталожат малко в социалните мрежи. Пусто ме притеснява фентъзи елемента. Дано наистина е толкова обран, колкото бе;е във "Вавилон" на Куанг.
@@mary_yankulova точно теб имам предвид, когато говорех за фентъзи елемента😁 Мисля, че има шанс да ти допадне. Но изчакай и втората да излезе, та да имаме цялата картинка😁
Магията я има(има магазини и други места,които я ползват.Дома на Роман е омагьосан така да се каже),но изглежда,че хората като цяло гледат да я избягват.Реакция на Айрис,когато влезе е пекарната,която си служи с магия говори само по себе си.
Очарована съм от книгата!Тя ти оставя същото усещане,както филмчетата на „Дисни “, „Пиксар “ или някои на „ Джибли“.Тази книга е пример,че една книга не е нужно да е перфектна,че да успее да грабне читателя и да успее да му се хареса или да се превърне в любима книга.Имам си критиките към нея.Част от тях съм склонна да не им обърна внимание(визирам фантастичната страна на книгата),защото съм наясно ,че самата авторка първоначално не е планира диологията и да бъде фентъзи, тя всъщност не е имала идея какъв жанр ще е ,каква ще е точно историята,но още тогава,тя е поставила фокус върху която историята да се върти именно върху това момче и момиче да се пишат писма.Искаше ми се тук да се спомене малко повече за самите божества,за тяхната история и откъде е тръгнало тяхната неприязъм едни към други(изглежда това ще се разглежда във втората книга).Както казах това не ми е проблем,но се издразних ,че реално не прекарахме достатъчно време в тяхната работна среда във вестника ,не видяхме достатъчно тяхното съперничество.Мислех си,че ще прекараме прилично време там,а то какво излезе.Някак си и като цяла първата част от книгата ми се стори ,че е някак си на тъгъдък се случиха нещата,докато на мен лично ми се иска малко по-подробно да бяха представени нещата.И ми се щеше да бяха от повече време на работа в дадения вестник,а не само от няколко месеца.Чела съм коментари и за втората книга(на които няма да се предоверявам)но изглежда,че в тази и диология,авторката не е намерила баланса между човешката страна и магическата такава.Някои хора се оплакваха,че във втората част не е било романтично и т.н.,дали е така не знам засега.Всичко друго(от герои,до диалози ми хареса страшно много)Както казах,рязкали да видим във фентъзи книга нормални отношение между мъжки и женски персонаж.Както и ти каза,книгата засяга освен темата за войната и как се реагира на това,какво се случва на терен,също така се засягат теми, които всеки от нас минава като страха да бъде изоставен,проблеми със семейството,страха от самотата,затруднението да се разголи пред някои друг поради тези си страхове, и чувството ,че не заслужава да е щастлив ,което е породено от чувството за вина,както за търсенето на смисъл и любовта към писането и силата на думите..Книгата може да е сладка,но има съдържание.Книгата може да раздели читателите в крайни мнения,това зависи от това какво дадения читател търси в нея.Разбирам хората които страшно много я харесват(аз съм от тези)и тези които не са толкова екзелтирани.Ребека Рос наистина пише страшно красиво и нямам търпение и за другите и книги да бъдат преведени.Бях прочела някъде,че на нея и се иска напише фентъзи ,която е ориентирана към по-зрялата аудитория.П.С На някои от критиките на които съм се натъквала бяха от рода,че е няма никаква химия между Роман и Айрис с което твърдение съм меко казано несъгласна.
@@anniep.8771 пф, несъгласна съм и аз с това за химията между Роман и Айрис! Аз поне я усетих доста и точно това ми изпълни много душата. И на мен също ми се искаше по-дълго да са съперници, Роман да е анонимен. Аз обичам slow burn. Но с оглед как завърши книгата, разбирам защо вече беше изградена и несъперническата част между тях. Честно казано се радвам, че тук задълбахме на тях, а не на божествата и фентъзито, изградихме човешките отношения между героите и техните човешки премеждия. Във втората книга вече ще са божествата и фентъзито, поне така мисля😅 Но да, хем имам може би някакви критики, хем са несъстоятелни, когато си помисля за чистото удоволствие, което изпитах, докато четях. Сладко, романтично, но и много човешко. Поревах си на моментите, когато героите минаваха през мрачните си мисли, съмнения и ситуации. И си тооолкова права как напомня на филмче на Дисни! Не се бях сетила, но като прочетох думите ти иии усетих как и аз го усещам това😁💚
@@pizzveta Именно.И това е другото за което не съм съгласна.Бях се натъкнала на мнения,че романтичната част е захаросана и т.н .Отношенията им са нормални,непринудени.На мен точно това ми допадна,че не бяха напудрени,преувеличени или насилствено създадени или постоянно натиквани пред очите ни от автора тъй като очевидно има пристрастие към даден герои и дадения автор по всячески начин се опитва да накара и читателя да го хареса,а това някак си трудно се открива най-вече в определен жанр книги..И аз като теб ритах крака във въздуха,докато четях книгата.P.S Роман заедно със главните мъжки персонажи от „ Докато лимоновите дръвчета растат“, „Дъщерята на пазителя на огъня “ и диологията „The Shepherd King “ми се превърнаха в моите възлюбени така да се каже за тази година.Този месец направо като някаква лунатичка четох фентъзи книги.Нея диологията за „The Shepherd King ги минах за отрицателно време...,а се контролирах да не ги прочета и по-бързо.
Започнах я като аудиокнига и съм на 21%. За момента още не ме грабва, но аз не съм фен на фентъзито, нито на любовните истории, въпреки че се опитвам да поразнообразя четенето си и с такива. Все още не разбирам този жанр. Преди време си купих „Бившият ми и други проклятия“, която се води фентъзи, и ми хареса, защото е забавна и лека. След това пробвах Nothing To See Here. Тя е по-скоро meh. Вчера завърших „Принцът на мъглата“ на Сафон. Сега съм си набелязала „Ех, магесническа му работа“ - по откъса съдя, че ще има доза смях в нея. Напоследък си търся четива с хумор, но каквато съм си капризна, не всички са ми забавни. 😆 И така както го отбягвах този жанр, сега вече гордо мога да заявя, че имам няколко книги зад гърба си. 😂 И все още не съм му фен, де. 😁
И в следващите книги е така. От поредицата на Елси Силвър. Някъде към средата почва секса и после чак доскучава, защото има само това нон стоп. По образец ги е писала явно. Аз не харесах тази първа част, но втората беше приятна. Третата също горе-долу става, но и там беше натегнала много секс сцените. Някак няма разнообразие. Всички са накуп.
@@aneliayacheva6671 ох, ще дам шанс и на втората, но ако и там усетя, че отново ми става тегаво и предобрено - няма да я продължа :/ Благодаря за отзивите!
@@aneliayacheva6671 на мен четвъртата част ми е любопитна, тъй като ще ми е интересно как точно се случва запознанството между героите иии конкретно героинята през какво минава.
Любимата ми книга до сега, както и тази, която ме изненада най положително е Градината на самурая на Гейл Цукияма. Смятам, че това ще е книга, която ще препрочитам много пъти през годините.
Цвети, благодаря ти, че качи това видео на рождения ми ден! ❤❤ От двете книги започнах, но оставих в последствие "Моя мрачна Ванеса", тъй като ми беше много тежка, а "Безупречен" ще я чета в даден момент.
Опитвала съм да чета Лолита, стигнах до някъде и ми се догади. И от нея и поведението ѝ, и от мъжа. Виждам, че има хора, които приемат книгата като шедьовър, може и да е, но не можах да я понеса. И филма не съм гледала, а май има няколко. Скоро мислех пак да опитам, да видя дали ще успея да я до чета, вече от призмата на голям човек. Реално съм била почти на възрастта на Лолита когато я започнах, тя май беше на 12, а аз бях на 13, между 6 и 7 клас , може би за това се отвратих толкова. Предвид откъслечните ми спомени не знам дали ще посегна отново към нея, но "Моя мрачна Ванеса" може и да се предизвика да я прочета, доколкото разбирам тук педофилията не е романизирани, а в Лолита беше, поне докъдето успях да стигна.
@@svetoslavadimitrova1354 То в Лолита сме през погледа на педофила, затова звучи романтизирано. И това я прави гнусна. Виждаме как мисли, преследва, може би си оправдава постъпките. Набоков ни показва колко сбъркани и гнусни са тези хора. На мен ми допадна книгата като я четох. Филм съм гледала и там сякаш е по-романтизирано, отколкото трябва, поне доколкото помня. Но ако не можеш да понесеш темата, няма смисъл да си причиняваш нито Лолита, нито Ванеса.
Мисля че,романтичната книга не ти хареса поради съвкупност от причини,едната е именно заради нещата свързани с животни ,но най-вече ми се струва,че имаш проблеми със стила на авторката.За авторката на Моя мрачна Ванеса до колкото разбрах,историята всъщност вдъхновена от нейната такава.За жалост тя е минала през подобно нещо.Авторката беше казала ,че не е искала да сподели това,но се принуди да го направи ,защото друга авторка я бе обвинила ,че е плагиатствала нейна книга,защото видиш ли засяга същата тема,което е абсурдно...
@@anniep.8771 Уоу. Да обвиниш друга жена, че е изживяла нещо, което всъщност много жени изживяват и имат сходни истории...Ужас :/// Ще дам иначе шанс на Елси Силвър още веднъж поне. Но да, може би нещо в стила й. Хем е приятен и върви, хем обаче сцените, които включва понякога са излишни или прекалени. Поне за моя вкус, де.
Смущаващо е да видиш и в обществото как се третира тази тема.Очаква се от юношите да се държат като съзрели вече улегнали хора,които са натрупали всичката мъдрост на света и ,ако демонстрират поведение различно от това,ако покажат поведение ,каквото навярно и те са показвали като по-млади-майко мила.Биват заклеймявани като леки жени момичета,а момчета като безделници и т.н.,но едновременно с това не се търси отговорност от хората,които се предполага да са зрели и т.н,когато се забъркват с хора с които няма работа да се забъркват,даже им правят евала.ЗА мъжете не им е проблем да се забъркват за момичета ,които са на 16,че даже и малко по-малки,а те са 20+ години или 30+ и се оправдават,че даденото девойче,изглежда по-голямо,държи се като по-голяма,държи се предизвикателно(един вид търси си го),облича се като ... и т.н..И другото притеснително ,че има хора,които не биха предприели нещо с младо момиче ,което няма 18,не защото не е редно,а защото могат да бъдат съдени и изчакват да навършат пълнолетие,когато почват вече да ги ограждат.Преди за младите звезди се правеше някакъв таймер,където се отмерваше времето ,което остава преди да станат пълнолетни и веднъж станат ли,цялата помия се излизваше отгоре им,защото вече тези хора открито можеха да ламтят по тях и да казват меко казано гнусни неща.Това важи и за момчета,които често биват игнорирани и не се приема на сериозно тези работи за тях.ЗА бога ние имаме поговорка от рода: вземи кака да те отрака.Момчета се хвалят ,че са спали с някоя милфка ,а на мен ми иде да повърна поради много причини.Аз просто не мога да разбера как някой може да изпитва желание към някой,който колкото и да е напомпан,колкото и да е развит,как и да се държи и както и да е облечен,си личи ,че малък.Преди години едно 18 годишно момче се опита да ме сваля и аз меко казано се смутих и замръзнах тотално.П.С Това за млякото сравнително скоро разбрах,че е мит.Окажа се,че дори след определена възраст приемането на мляко може да има неблагоприятно въздействие върху организма ти.
Тоооооочно тези теми и детайли се разглеждат в книгата, ама точно те!! Детето си е дете, мозъкът му е на дете, все тая дали има пораснал бюст. Но груумърите и педофилите понякога се оправдават с това, че то тя мисли като по-голяма, държи се и изглежда като по-голяма, че даже и сама го иска. Ама работа на възрастния е да каже Не, да постави граници и да не манипулира и да не се възползва от неравенството в силите и властта. Та, препоръчвам книгата😁 А за млякото, което не е майчината ни кърма - то е полезно само за теленцата, козленцата и агънцетата, не за човеците.
Когато излъчваха първи сезон на „Малки сладки лъжкини“ у нас, бях студентка и въпреки че ми бяха странни тези взаимоотношения учител-ученик, не ми беше гнусно, тъй като самите актьори изглеждат на една и съща възраст (даже май тя е по-голяма от него). Сега като го погледна от позицията на 35, майкооо, отврат. 😂
@@sonriendooo тогава бяха любимата ми двойка😅 Даже имам и първата книга и с трепет четях историите им. То нали и една друга героиня (Спенсър?) се задяваше с годеника на сестра си? Пак се кефех😅 А сега ми е ужааасс.
@@pizzveta Оле, оле, а за Спенсър и Рен пък изобщо не се бях замисляла, докато миналата година не гледах едно видео за grooming в сериалите и не дадоха за пример точно тях двамцата. Бях шокирана, че не ми е направило впечатление това на 20. 😆 Но тогава бях толкова прехласната по актьора, че как да го видя??? 😅