Par valodu. Kas ir ČĀRKSTOŠS, nezinu. Savukārt, ČĒRKST slimas plaušas vai neeļļotas bēniņu durvis. ĶĒRC vārnas. Arī Mateva (tā savu draudzi sauca māsa Emma), Āgenskalna un citas vārnas. Šodienas jaunatnei vairs nav ''dziedamās rīkles'' (tāpēc dzied ar mēli), jo grēks to saēdis. Liekulība, svētulība, izlaidība, divkosība, meli, izlikšanās, godkārība, izrādīšanās etc - tam pamatā.
Jā, tā saka Amoss: ES IENĪSTU JŪSU SVĒTKU DIENAS UN NEIEREDZU TĀS, UN NEVARU PANEST PAT JŪSU SAPULČU SMAKU (...) MITIES JEL SKANDINĀT MAN SAVAS ĶĒRKSTOŠĀS DZIESMAS! DROSME ir teiktā kontekstā sevi spogulī ieraudzīt (arī man), un ''svētrunu'' kā sprediķi definēt, jo SVĒTS tikai Dievs ir. Negribas ticēt, ka kāds TIK drosmīgs spēj būt, jo liekulība ar drosmi nedraudzējas.