Ascultă-Mă, iubita Mea Ghemela. Această sarcină nu poate fi
îndeplinită decât cu ajutorul marii credinţe a lui Zuriel. Am nevoie de
serviciul său pentru ca dragonul să afle că un simplu spirit poate - cu
ajutorul Meu - să devină mai mare şi mai puternic decât este el şi hoardele
lui malefice”.
Bucurându-se cu inima plină de recunoştinţă, Ghemela s-a aruncat
din nou la picioarele lui Abedam.
Acesta a ridicat-o însă imediat de la sol, şi luând-o în braţe, a
întrebat-o dacă mai doreşte să afle ceva.
Copleşită de fericire, văzând că Iehova continuă să o iubească la fel
de mult ca înainte, deşi era acum căsătorită cu Lameh, Ghemela nu a putut
rosti nici un cuvânt.
Strângând-o lângă inima Lui, Abedam l-a chemat pe Lameh şi l-a
întrebat: „Lameh, eşti satisfăcut de Ghemela? Iată, a şi uitat de tine în
braţele Mele. Ce spune inima ta în legătură cu acest lucru?”
Lameh s-a aruncat însă şi el la pieptul lui Abedam şi i-a răspuns:
„O, Tată preasfânt şi preaplin de iubire! Dacă nu îmi vei întări inima, ea va
arde complet în focul iubirii imense pe care Ţi-o port.
(Cu lacrimi în ochi): O, Tată, atunci când mi-ai dăruit-o pe această
Ghemela de o puritate divină, am început prin a mă gândi: oare cum voi
reuşi să Te iubesc la fel de mult ca şi înainte, ştiind că trebuie să îmi împart
iubirea cu Ghemela?
Mai mult, atunci când am ridicat-o în braţele mele, m-am temut ca
ele să nu-i reducă puritatea, făcând-o astfel mai puţin agreabilă în faţa Ta.
Văzând-o acum din nou în braţele Tale pe cea pe care mi-ai dăruit-o
pentru a o păstra şi pentru a o apăra, - o, Tată, mult adoratule Tată, simt că
inima mea cedează complet!
Dacă nu mă vei susţine, voi muri chiar acum, dintr-o prea mare
recunoştinţă şi iubire faţă de Tine, o, Tată pe care îl ador mai presus de
orice!”
Atunci, Abedam s-a aplecat către Lameh şi i-a spus: „Iubitul Meu
Lameh! Iată, cealaltă mână a Tatălui este încă liberă. Apucă mâna Mea şi
convinge-te că Eu sunt părintele vostru, al tuturor”.
Considerându-se complet nedemn de o asemenea graţie, Lameh nu a
îndrăznit să ia mâna Domnului. Abedam l-a încurajat însă, după care l-a
ridicat El Însuşi, l-a strâns la pieptul Său sacru şi s-a adresat celor doi:
„Cum sunteţi acum, aşa să rămâneţi şi pe viitor, şi vă asigur că
nimeni şi nimic nu va putea să vă despartă vreodată de inima Mea divină.
În întreaga eternitate, voi sunteţi primul cuplu de copii pe care i-am
strâns în braţele Mele într-o formă vizibilă. Fie ca acesta să rămână un
semnal etern pentru toţi copiii care vă vor urma, că nu vor deveni copiii
Mei decât cei care se vor lăsa pe mâinile Mele.
Cei care nu vor urma exemplul vostru nu vor primi de la Mine decât
prea puţină iubire, şi încă şi mai puţină viaţă.
Iar acum, dragul Meu Lameh, priveşte sufletul iubitei Mele
Ghemela”.
După care, Abedam a suflat în ochii lui Lameh, care a perceput
astfel sufletul Ghemelei sub forma unei străluciri luminoase, infinit mai
puternică decât cea a soarelui central al tuturor sorilor.
Uluit de această privelişte, el şi-a revenit cu greu din şoc şi a început
să plângă, nemaiştiind ce să facă pentru a-şi demonstra iubirea nesfârşită
pentru Mine.
Abedam s-a adresat atunci Ghemelei: „Ghemela, iată, în marea lui
puritate, Lameh plânge din iubire pentru Mine. Şterge aceste lacrimi
glorioase din ochii săi cu părul tău. De acum înainte, tu şi urmaşii tăi veţi
avea datoria de a face la fel în asemenea circumstanţe”.
Pentru prima dată, Ghemela l-a îmbrăţişat pe Lameh, înlănţuindu-l
delicat cu braţele ei desăvârşite. În timp ce Tatăl Ceresc continua să-i ţină
pe amândoi în braţe, ea a şters lacrimile lui Lameh cu fruntea şi cu obrajii
ei gingaşi.
După care, Tatăl i-a sărutat pe amândoi, i-a binecuvântat şi i-a trimis
înapoi la patriarhi, spunând:
„Toţi copiii care vor fi la fel de puri ca aceştia se vor întoarce la
Mine. Eu sunt sursa lor primordială, la care vor trebui să se întoarcă cu
toţii. Amin”.
28 авг 2024