Já se snažím to trochu popsat, aby bylo jasné, kde právě jsem. Když se dívám na nějaké video, kam bych chtěl jet a je tam jenom muzika a žádná informace, tak se v tom přestávám orientovat a vlastně nevím, co vidím, když to tam neznám.
Tímto videem jste mi udělali velkou radost. V minulém století jsem se v Poděbradech tři roky učil na sklářském učilišti a toto město mi přirostlo k srdci. Když je mi ouvej, tak si od nás z Jižní Moravy zajedu do Poděbrad. Tam si sednu do kolonády na lavičku, poslouchám šumění fontány a nasávám ten lázeňský klid. To mi moc pomáhá a nabíjí. Loni v prosinci jsem do těchto končin také zavítal. Vysedl jsem z vlaku v Libici a šel tu samou trasu co vy. Přes Slavníkovské hradiště, soutok, hospodu na Střelnici s mostem přes Labe, kterému místní říkají plyňák. No a to už je v vidět v dálce poděbradský zámek. Své putování jsem tehdy zakončil na vánočních trzích v lázeňské kolonádě. Opravdu nádherná vánoční atmosféra. Poděbrady ale žijí i v létě, třeba přehlídkou, pochodováním mažoretek kolonádou. A že mám PDB opravdu rád, tak jsem do nich zavítal i teď o jednom květnovém svátku. Vše se už zelenalo kolem tamních golfových hřišt, bývalé rušičky se stožáry a slepého ramene Skupice.