Dvije godine ja Samir,Hanover Hajam ! Prvo sam se htjeo dobro nasmijati na ovo (jer ne moze ovo svako skontati,ko Nije te hajmove prosao) a onda se sjetim mog ukradenog djetinstva mog doma na koji se vise nikad nisam vratio. Pa se sjetim mojih Potocara(Srebrenica) moje Skole skolskih drugova(kojih pola nema medzu zivim mozda i vise) i simpatija, koje su samo Bog zna gdje po svjetu bjelom udale i gdje zive na kojim stranama svijeta!? I i sve moje pobijene familije sto uze sto blize i komsija koji su ubijeni vecinom ili takodzer negdje zivot zapoceli. Jer su nam preko 10 godina osporavali povratak na svoje!!! I uhvatim sebe samog nečemu sto sam počeo da se smijem i skontam da je to tuga moja licno.