Tekst : Betonski snovi 1 : Oprosti mu zbog sedih, sad moraš biti najjača Aj seti se dana kada je radila varjača Kad davala si da se samo igra u hodniku Nisi htela dete opisano kredom na pločniku Drama. Ispod njegovog kreveta Se našlo tri'es' grama, i ćaletova (ćaletova) devetka Fali par metaka, ups! Ljudi želeli ga mrtvog sve od Senjaka do Medaka A ti si srepela Za petama tvog deteta su pubovi, nevraćeni dugovi Niko nema ljubavi ni drugovi kad dopadne marice Izvučeš ga iz stanice gde saleću ga palice Ne, nema granice, mamice, ne razumeš Ne, neće stati, čak i ako sutra umre Rodiće se ponovo, k'o Feniks iz pepela Jer znaš da nema kraja dok ne propeva debela Vidi mama ga je rodila, a ulica podigla Naučila da odigra, za soma kupi, proda ga za deset Zna se šta se sme, a šta ne sme Mama dolazi sa pijace, ponese joj kese Nekad đubre iznese, tamo-vamo malo pomogne A gleda samo kako da se ulice domogne Tu roka snima, ima velike planove Betonske snove, ove žuljevite dlanove Bio je glup, oprosti mu Bože Tatino seme je loše, pravo sa noše na ćoše Dig' di dežurni krivac k'o da ime mu je Soze Doli Rose a sad sve skupa, kola skupa Bola šta sine hoces od 15 centi dolar? Brate betonski snovi, to je k'o Mečka i Bendžola Kad primi rola kola ko pod auto skola Momenat sine, zvoni mi Motorola! Betonski snovi 2 : Reci kako jedan život može lako da propadne Brate teške priče pletu svake metropole Još od lokalne radodajke polako se penje Na nivo kraljice noći, u gradu crvenih fenjera Vidiš niko je ne tera, priča ortak dok se smeši Kaže, nedavno je čuo snima filmove po Pešti I svesna je da greši, breme čini još težim Sav taj korov života, u malom kutku njene svesti Jeste, kasno da beži, leži gleda u plafon Pita se kako je tamo, jer stvarno bilo je davno Poluspuštene roletne, tek požutele tapete Sve te polublede fotke dana kad je bila dete Kratko, svaki drugi brate soliteri, bulevari Nekad lepi kao Džoni, nekad prljavi k'o Hari Pritisak je visok, pitam se šta li radi Nina Zavedena moćima grama lošeg heroina I dalje čekam da izvuku moj broj da odem gore Koga ne znam, ne pružam ruku, jer čuvam svoje Po ulici se braća tuku, vade pištolje Paf, paf i u trenutku sve gotovo je I čekam da izvuku moj broj da odem gore Koga ne znam, ne pružam ruku, jer čuvam svoje Po ulici se klinke vuku, postanu drolje I za sekundu sve gotovo je Sa druge strane, tu je Sale, koji verovatno nikada Ni sam neće znati koja uloga mu pripada Da li diler ili koman, da l' ni jedno ili oba Davno planira da zapali čim naslika soma Jer ovde nema više ničeg da ga drži na ulici Ortak, stagnira bleji tu u bloku na klupici Sada vreme leti brzo, već će nekoliko 'dina Kako je pogin'o Šone i zapalila Nina Jer ovde zidovi imaju uši, prozori oči Zato ovaj momak, pazi šta priča i kuda kroči Kad život je kurva, opet gubimo romansu I ako prevari ga brate, on mu pruži drugu šansu Tako opet i opet u krug, trudi se da oprosti I sebi i drugima, ali demoni prošlosti Mu ne daju mira, nekad je mog'o da bira Al' vidiš igra je kurva kada biraš iz hira Priča k'o priča s' neočekivanim raspletom Šone jeb'o je Ninu dok je bila sa Saletom Ulice, k'o ulice sigurno da su znale to Odmah čule za kučku i na znanje mu dale to Daj, ma mora da se šale, to je suludo da vara Jer onog ko je kara drži za dobrog drugara Sranje, teške reči su pale tu Pa je Sale u naletu zaboo prangiju ćaletu Ne, ne, ne, suviše lako, zašto bi to tako Sale ima bolji plan, sad ćeš da vidiš i kako Šone čuka gajbe, Sale namešta mu šljake Jer on poznaje ortake, a i veze su mu jake Sada sređuje mu šemu, gazda nije tu za vikend Gajba prazna, samo uđeš, brate dobru lovu digneš Šone nije znao u šta Sale ga to gura I da montira mu gajbu nekog bivšeg pandura Sve je otišlo u kurac, on je pogin'o to veče Sada shvatate Ninu i šta to Saleta peče! Betonski snovi 3 : Davno je izaš'o iz zatvora, al' to je priča matora Ono sto me čudi je kako to da ne kapiraš Da sigurno ne planira to da se vrati tebi Niti misli da je otac vašoj nerođenoj bebi Sva si polu luda, osam meseci si trudna Drogirana, pijana, sa stomakom do zuba Na patosu života, po komšiluku se motaš I dužna i ružna, 'pak ne uspevaš da skontaš Tu nema sažaljenja, ovaj život je surov I moj brat se zez'o sa tim sranjem, pa na kraju umro Sad smatraju te kurvom, al' ne mogu da ih krivim Kada pogledam kako majka jednog deteta živi Tvoj sin iz prvog braka im'o ćaleta ludaka Mali suzu nije pustio kad umro je od raka On mu nije bio tata, i dalje lažes sina Nikada mu nisi rekla da je Šonetov klinac Svi u kraju su navuceni na zlatnu prasinu Zbog nje ortaci pucaju, zbog nje ortaci ginu Kad su andjeli pali, tad su se djavoli digli A mnogi su u kraju nasli Boga u igli Po koji put mi traži lovu, dam joj hiljadarku Pa je sretnem u studenjaku, smotanu u jaknu Skamenjenu, ledenu, dok puši treću paklu Da bi bilo gore, njeno dete je u istom parku Čuči pored klupe, plače, drži je za šaku Sa mislima o paklu, gleda drogiranu majku U nedelju smo keva i ja, to dete čuvali On pita gde je mama?! Pitaj Boga gde ti gluvariš Nema ga u školi, jer deca znaju istinu A istina ga boli, deca su surova Profesorka pita što je tako često odsutan Kad pokušam da pricam sa njim, neće da posluša Ponaša se agresivno, tuče druge klince Pre par dana mi je doš'o sa unakaženim licem Njemu treba majka, a tebi kvoter heroina Za mesec dana Nina, rodićeš još jednog sina Juče vraćam se iz studia, kad oko zgrade murija Što nije ništa novo ovde na ivici ludila Kome li je ovog puta ruka Boga sudila Čujem nekog klinca: "Ona luja se ubila" Vraćam film u nazad, dok pokušavam da skontam 1001 misao po glavi mi se mota Pitam klinca: "Šta je bilo? Šta se jebeno dešava?" On mi kaže: "Dodaj novo ime, staroj listi leševa" Trudnica sa sedmog što se skida s' heroina Sine glave joj je došla, zlatna prašina Al' ironija priče brate je da dijagnoza Ovog puta nije bila njena prekomerna doza Vidiš jebena đankoza, je skočila sa krova Ali to tako biva, kada proradi ti rovac Tragedija, mlada žena, ima malog sina Sigurno je poznaješ, brate, zove se Nina!