Avem nevoie mereu zi și noapte de Duhul Sfânt Avem nevoie mereu, zi și noapte, de Duhul Sfânt Ce ne-a fost dat prin har ceresc pe acest pământ, Să ne naștem din nou din apă, din duh cum este scris, Așa precum Domnul, prin Scripturi ne-a promis. Duhul Sfânt ne face să avem o credința lucrătoare Ca să lucrăm cu spor acum, pentru viața viitoare. Râuri de ape vii vor curge din inimile credincioase, Ce ne vor descoperi în Domnul Isus comori prețioase. El ne va aduce în dar, adevărata noastră părtășie Și ne izbăvește din păcat și din singurătatea cenușie. Ne umple inima de dragostea cea duhovnicească, Și mângâierile divine în suflet va face să se nască. Duhul Sfânt ne descoperă acum lucrurile viitoare, Ne călăuzește în tot adevărul Lui Dumnezeu în cercetare. El dovedește lumea greșită și vinovată de necredință, Că ea nu primește adevărul despre Dumnezeu prin pocăință. Duhul Sfânt ne sfințește prin adevărul Domnului Isus, Noi, prin Duhul, omorâm faptele trupului, și-l tinem supus. Trăim după îndemnurile ce ne sunt date de Duhului Sfânt, Respectând strict, rânduielile Domnului și al Său Cuvânt. Duhul Sfânt ne ajută în slăbiciunea noastră să ne rugăm Când mijlocim pentru frați sau când tăcem și când strigăm. Duhul mijlocește pentru Biserica Domnului cu suspine negrăite Ca să avem în inima noastră gânduri și simțiri pocăite. Am auzit Cuvântul Adevărului, am crezut în Legământ; În Noul Legământ și am fost pecetluit cu Duhul Sfânt. Am suferit cu adevărat împreună cu El pentru Hristos, Să fim și proslăviți împreună cu El prin harul luminos. Amin amin amin amin amin amin
1. Eu am fost altoit cu viţă bună, Dar rădăcina este firea-mi rea Ce ne-ncetat încearcă să răpună, Lăstarii buni ce cresc în viaţa mea. Înşelătoare sunt acele şoapte, Urzite în al răului năvod, Ce fac să crească-n viaţă peste noapte, Lăstari sălbateci cu sălabatec rod. Refren:Eu vreau să moştenesc în slavă Cerul ! Nu vreau să-mi fie alergarea în zadar, De-aceea rabd în pace când Vierul, Mai taie-n viaţa mea câte-un lăstar. 2. N-am stat destul de veghe în lumină, Şi gândul rău încet s-a strecurat, Şi-a semănat sămânţă de neghină, În holdă printre grâul cel curat. N-am pus întotdeauna strajă gurii, Să rabd mai mult, să iert şi să iubesc, Şi n-am văzut la timp lăstarii urii, Ce din a firii rădăcină cresc. 3. Sunt măgulit de voci amăgitoare, Ce vin să mă ridice tot mai sus, Şi-mi dă târcoale gândul de-nălţare, Ce-atâtea vieţi în lume a răpus, Când simt a biruinţei bucurie, Şi uit în umilinţă să trăiesc, Lăstari ce poartă-n seva lor mândrie, Din nesupusa-mi fire iarăşi cresc.
Cîtecul e simbolul bucuriei și a dragostei față de cel pe care-l iubești, fie ca D-ul Isus să fie centrul de inspirație în inimile voastre în tot restul vieți voastre și doresc ca flacara dragostei D-ului Isus să vă păstreze necontenit pînă va veni EL încurînd. Pacea D-ului Isus să vă însoțească în tot restul vieți voastre, scrisă cu multă stimă și respect 17.04.2019.Isaia România.